Симфония на сътворението: Доказателството
Всички живи организми са тясно свързани с енергийните вълни на вселената.
Нашият Творец е създал симфония на отношенията между тези организми,
светлината и енергийните полета в природата.
Ние сме заобиколени от тази симфония на хармонията.
Добре дошли на Част III от Симфония на сътворението.
В предишната тема говорихме за ден първи и втори според модела на сътворението.
В първата част научихме, че еволюцията просто не действа.
Всъщност Волфганг Смит, физик и математик, наскоро писа в известно списание:
„Нарастващ брой уважавани учени бягат от лагера на еволюционистите.
Нещо повече, тези експерти изоставят дарвинизма,
и то не въз основа на религиозна вяра или библейски учения,
а единствено поради научни доказателства.”
Не съществува научна достоверност в еволюцията.
Има важни факти, които са солидно подкрепени от научни изследвания,
доказващи модела на сътворението.
В последната лекция говорихме за свода над земното кълбо, създаден през втория ден.
В оригинала на еврейски думата е „ракя”.
Днес донесох наскоро направена снимка, отпечатана в сп. „Дискъвър”,
на която се вижда натрупване на ледени частици на 50 мили над земното кълбо.
Тези ледени частици са втвърдени в големи пластове.
Всъщност това показва, че в някои области на магнитното поле
е възможно да се срещат естествени пластове от лед,
които отразяват светлината от планетарни структури и слънцето.
Спомняте си, че в предишната тема говорих за намаляването на геомагнитното поле.
Физиците са открили, че когато поле се усили, то се свива, т.е. има по-малък радиус.
Сега, когато няма презареждане и космическата енергия
не презарежда магнитното поле, тъй като липсва свода над това поле,
не съществува механизъм за презареждане и тези линии се отпускат и разширяват.
В наше време те се простират на 40 мили в пространството.
Когато обаче има периоди на слънчеви изригвания и слънчеви петна,
тази допълнителна космическа енергия кара линиите да се свият.
По този начин се доказва, че космическата енергия наистина участва
в презареждането на земното магнитно поле,
ако съществува механизъм, който да я задържа.
На 50 мили над земята има слабо енергийно поле,
достатъчно да задържа ледените частици.
Говорих и за факта, че във вселената има дизайн, който е подходящ за човека.
Да проучим въпроса от научна гледна точка.
През последните години физиците се занимават с една интересна идея.
Идеята е следната:
Вселената е така подредена и създадена, от протона, електрона, ядрото,
енергията на атома, самите индивидуални атоми, звездите,
включително нашата слънчева система с нейните планети и слънце,
всички подредени тела във вселената,
като поради някаква причина всичко е създадена за човека.
Това е наречено антропичен принцип.
Еволюционистите не могат да обяснят как е възможно това да се е случило.
Всъщност, според най-доброто им обяснение
„ние живеем в много щастлив отрязък от еволюцията на вселената,
където има точното разпределение на звезди и звездни клъстъри;
пространството е достатъчно голямо; слънчевата система е еволюирала
с прецизност десет на 55-а степен,
така че точно в този момент човекът може да еволюира и да оцелява.”
Е, това е доста интересно.
Много удобно е да кажем, че имаме късмета да сме точно в тази епоха.
Далеч по-достоверно и научно би било да осъзнаем,
че цялата вселена е създадена за доброто на човека,
който в този момент гледа настоящия видео материал.
Вие сте били в плановете на Твореца за създанието.
Различни учени го твърдят.
Физиците Рийс и Кар, публикуваха следната статия в списание „Нейчър”,
високо уважавано научно издание, печатано по цял свят:
„Антропичният принцип и структурата на физичната вселена.”
Антропозата се отнася за човека. Това е гръцки термин за човек.
Антропичният принцип и структурата на вселената.
Това, което се опитвам да кажа, е, че вселената,
от микрокосмоса до макрокосмоса, от най-дребното до най-огромното,
е била планирана и вие сте били взети под внимание.
Точно това са открили тези физици.
Те изчислили масата на космоса, от атомите до цялата вселена,
и открили, че големината на планетата земя е средно геометрична величина
от големината на цялата вселена.
Нека го кажа отново. Те открили, че размерът, масата и обемът на земята
е директно средно геометрично на величината на вселената.
Планетата земя просто се откроява.
Те също открили, че масата на човешкото тяло е средно геометрично
от масата на протона и на самата планета.
Това означава, че не котките или птичетата, колкото и да са красиви;
не тръстиките, палмите и папратите, колкото и да са прекрасни,
а цялата вселена и планетата земя и човекът имат взаимно свързани структури.
Папратите, насекомите и птиците са част от този дизайн, и то за доброто на човека.
Открили, че тези пропорции се отнасят и до електромагнитната
и гравитационната константа.
Те не са просто физически частици.
Изглежда, че ВСЕЛЕНАТА е била създадена за човека.
Това е принципът в цялостния модел на сътворението,наречен Симфония на сътворението.
В предишната тема говорих за факта, че през втория ден Творецът заявява:
„Да бъде твърд.”
Тогава създава над земята този тънък прозрачен, фиброопичен,
супепроводим свод над земята.
Този небесен свод държал атмосферните газове.
Тези атмосферни газове били създадени в третия ден.
Днес няма такъв свод и състоянието е силно влошено.
Един от нашите консултанти, д-р Дейл Питърсън, написа научен труд,
озаглавен „Дългият живот и библейският доклад. Той пише:
„Навлезлите свободни радикали се закрепват за мембраните на клетките.”
Да се върнем стъпка назад.
Научихме от предишната тема, че когато прониква на повърхността на земята
през атмосферата, ултравиолетовата радиация възбужда молекулите
на кислорода и други молекули, но най-вече кислорода,
който става радикал, когато бъде натоварен от ултравиолетова радиация.
Радикализира се кислородната молекула и други молекули,
ние ги поглъщаме и се замърсяваме.
Д-р Питърсън, който е преподавател в медицинския университет на Оклахома
и е работил в медицинската академия на Уискънсин, пише:
Свободните радикали, създадени в резултат на липсата на свод,
се прикрепят към мембраните на клетките, към холестерола и дори към ДНК.
Те проникват в самата клетъчна мембрана.
Вредата за човешкото тяло е огромна.
Списъкът с болести, които се причиняват от свободните радикали,
включва - артериална склероза, алцхаймер, рак, високо кръвно налягане,
шизофрения, паркинсон, даун, инсулти, катаракти, емфизема, пърхот,
бръчки, загуба на паметта, отпадналост.
Учените смятат, че повече от 60 болести се причиняват или се влошават
от тези свободни радикали.
Преди потопа, когато е загубен сводът, тези свободни радикали
не са се генерирали, тъй като ултравиолетовата радиация е била възпирана
заедно с друг вид късовълнова радиация, като по този начин
се давала енергия за геомагнитното поле и не е имало вреда върху човека.
В тази тема ще разгледаме ден трети и четвърти от сътворението,
или творческия план, т.е. симфония на сътворението.
Един мой приятел на име Пол Тейлър написа чудесната книга
„Илюстрирани отговори на сътворението”.
Той изброи 102 научни изследвания, които показват, че земята е много млада.
Препоръчвам ви да намерите тази книга на Пол Тейлър.
Става въпрос за дни на сътворението и за скорошно сътворение.
Джон Морис, голям приятел на музея и световно известен учен креационист,
издаде книга, озаглавена „Младата земя”.
Препоръчвам ви да си намерите книгата „Младата земя” на Джон Морис.
Този известен учен задава следния въпрос: „Колко продължава един ден?”
Еврейската дума „йом” от Стария завет се превежда като „ден”.
„В начало Бог създаде небето и земята. А земята беше пуста и неустроена
и тъмнина беше върху бездната, и Дух Божи се носеше над водите.
И Бог каза: Да бъде светлина! И стана светлина.
И Бог видя, че светлината беше добро; и Бог раздели светлината от тъмнината.
И Бог нарече светлината ден, а тъмнината нарече нощ.
И стана вечер, и стана утро: ден първи.”
Колко дълъг е този ден?
Д-р Морис посочва, че думата може да се използва по различни начини.
Като слънчев ден, става въпрос за период от 24 часа.
Светлата част на деня
или неопределен период от време.
Той посочва, че думата „йом” се среща 2291 пъти в Стария завет
и почти винаги означава буквален ден.
Когато се използва в множествено число - „ямим” (845 пъти),
винаги означава буквален ден.
Когато бъде променена от бройно или редно число - общо 359 пъти
в Стария завет без Битие 1 гл., винаги означава буквален ден.
И всеки път думата е съгласувана.
„И настана вечер, и настана утро, ден първи.”
„И настана вечер, и настана утро, ден втори.”
“На седмия ден Бог си почина...”
Когато бъде употребена с вечер и утро (38 пъти освен Битие 1 гл.),
думата винаги означава буквален ден.
Със сигурност има същото значение и в Битие 1 гл.
Това е основата на нашата работна седмица от 6 буквални дни (Изход 20 гл.)
Правилното тълкуване е слънчев ден, а не неопределен период от време.
В третия ден от сътворението Бог казва:
„Да се яви сушата” и сушата се явява.
Сушата обхваща цялата инфраструктура.
Включва земното ядро и структурата на повърхността.
Водата вече е там.
Включва и гранита.
В първата тема говорих за гранита.
Според еволюционния модел този гранит по целия свят,
който сега има дебелина от 13 до 26 километра в зависимост от това
дали е нагънат в планини или е под основния земен пласт...
Този гранит според еволюционната хипотеза е кристализирал за 300 милиона години.
Но според библейския разказ в третия ден Бог казал:
„Да се яви сушата” и сушата се появява.
Това достоверно ли е?
Д-р Робърт Джентри, на когото се позовах в миналата тема,
извърши чудесни изследвания, които показаха,
че малките плеохроични кръгове, миниатюрни кръгове от енергия около ядрото,
или кръгът около областта, където
радиоактивно тяло се е превърнало в друг елемент...
Д-р Джентри откри кръгове, оставени от полоний 218, полоний 210 и полоний 214.
Периодът на полуразпад на полоний 210 е 22 дни.
Спомнете си, че след 7 периода на полуразпад целият радиоактивен материал изчезва.
Значи денят не може да е по-дълъг от няколко седмици,
дори да е много по-дълъг от буквалния ден.
Нищо не се получава, ако денят не е буквален.
Д-р Джентри открива плеохроични кръгове не само от полоний 210,
но и от полоний 218.
Полуразпадът на полоний 218 е по-малко от 3 минути.
За 20 минути целият полоний 218 би изчезнал.
Кората трябва да се е формирала за минути,
а гранитът да е бил функциониращ и записващ кръговете.
Но има и нещо по-удивително.
Д-р Джентри откри полоний 214, чийто полуразпад е 164 милисекунди.
За времето на 7 полуразпада човек не може дори да щракне с пръст.
Полоний 214 изчезва за по-малко от миг.
Това означава, че гранита трябва да е кристализирал, функциониращ и записващ
за много кратък период от време.
Става въпрос за буквален ден.
Не само повърхностната, но и вътрешната структура е създадена
с модериращи радиоактивни елементи.
Спомнете си, че водата се нагрява от радиоактивността.
Спомнете си, че 12 метра вода могат да спрат дори най-силната радиация от гама лъчи.
Вътре в земята има елементи, които излъчват лека топлина.
Наблюдавайте внимателно.
Целта на радиоактивните материали е да генерират топлина.
Живея на няколко мили от ядрената централа Команчи Пийк.
Целта на реактора е чрез точно количество термоядрен материал
да се нагрее водата, която да създаде пара, която да задвижи турбините,
а те да произведат електричество.
Много ясно и просто.
Радиоактивният материал е предназначен да отдава топлина.
Гледайте внимателно.
Преди Ной този твърд свод си е бил на мястото
от втория ден на сътворението до първия ден на потопа.
Така била филтрирана късовълновата радиация,
което означава, че е имало леко повишаване на температурата през деня.
Ботаниците ни казват, че растенията виреят по-добре, ако ги огрявате с розова светлина.
Имаме научни доказателства, че това е така.
Спомнете си, че светът е бил леко розов, магента.
Така се увеличава растежът и репродуктивните клетки на растенията.
Нещо повече, растенията се развиват по-добре, ако нагрявате корените
с 2-3 градуса над околната температура.
Всичко е създадено за оптимално генетично функциониране
на всички живи системи, земята и цялата вселена.
Има вградена в земята структура, която създава лека радиация,
нагряваща бавно водите и корените на растенията.
Колко големи са били тези растения? Ще ви дам илюстрация.
Искам да ви покажа контекста.
Ето обвивка, поддържаща атмосферното налягане.
След малко ще се позова на статистики.
Нийл Тийг, един от нашите научни консултанти, както и другите геофизици,
знаят, че земята се е разширила.
Той е прецизирал диаметъра на земята, който е бил с около 10 % по-малък,
но се е разширил по времето на потопа и на Фалек,
което ще разгледаме по-късно в лекцията.
Не пропускайте нито една тема.
Като се вземат предвид по-малкият диаметър преди потопа,
допълнителното гравитационно привличане, притискането на този мехур вода
с тънък метален водород висящ над тази кристална структура,
всичко това е натягало атмосферата до 28 фунта на квадратен инч.
Нашите прецизни изчисления показват,
че днес налягането е 14.7 фунта на квадратен инч на морското ниво.
Ние прибавихме още една атмосфера налягане поради условията, които вече описах.
Това означава, че е имало атмосферно налягане двойно по-голямо от сегашното.
Геолозите са открили във варовика по-голямо количество въглероден двуокис.
Всъщност, 8 пъти по-голямо количество от сегашното.
Понастоящем има 0.026 % въглероден двуокис.
По онова време е имало около 0.25 % въглероден двуокис.
По-голямо атмосферно налягане, филтриране на ултравиолетовите лъчи,
проникване на розова светлина и меко загряване на планетата.
Какъв е резултатът?
Навсякъде фосилите показват, че всичко е било по-голямо.
Говорим за третия ден.
Има я структурата на земята, има ги и растенията, създадени в третия ден.
Тези растения са били създадени напълно функциониращи.
Спомнете си, че в първия ден тази водна сфера е била създадена функционираща.
През втория ден кристалната твърд функционира.
На третия ден функционира и вътрешната и външната структура на земята.
Спомнете си, че тя започва да функционира по-бързо от щракването с пръсти.
Също и растителният живот, създаден през третия ден, функционира напълно.
Растенията са млади, но функционално зрели.
Започнете този израз. Млади, но функционално зрели.
Искам да ви покажа, че библейският разказ, който е историята
на научното сътворение, показва ясно, че се е случило точно така.
В третия ден Творецът създава растенията, лозата с грозде, а в зърната има семки.
Това означава, че в момента на създаването си те са зрели,
макар и млади, здрави, готови за храна или за жетва.
Готови за репродуциране или за жетва.
Колко големи стават тези растения?
Днес има растения наречено Ликопсид.
Расте най-много на 40-45 сантиметра.
Има обаче фосили на това растение с дължина 40 метра.
Как да го обясним?
Еволюционната теория дори не се опитва да го обясни.
Но моделът на сътворението, особено Симфонията на сътворението,
може да го обясни.
Неотдавна забележителният учен д-р Кей Мори от Токио посади един-единствен разсад домат.
Посади го не другаде, а в мазето си.
Офисът му бил подземен, а японците много обичат да показват
физическия свят в миниатюра.
Той посадил малък сорт домат.
Знаете, че разсадът на домата става доста висок.
Узрелият домат от този сорт е с големината на череша или на орех.
И така, той засадил домати в мазето си.
Растението се развивало добре, но му трябвало повече светлина.
Ученият не искал да използва електричество и затова му хрумнало нещо гениално.
Имал оптичен кабел от университета.
Занесъл го у дома, спуснал го от покрива на къщата си
покрай стените до мазето, директно върху растението.
Нещата вървели прекрасно.
Оптичният кабел поемал слънчевите лъчи и ги прехвърлял върху растението.
Д-р Мори не се сетил, че оптичният кабел филтрира ултравиолетовата радиация,
както и водата я филтрира, а също и сводът над земята,
докато бил на мястото си по време на потопа.
Светлината, която стигала до растението,
била почти като светлината от времето преди потопа.
Да видим какво се случило с неговите домати.
Започнали да се развиват много добре.
Знаел, че се получава нещо.
Растението се развило толкова много, че се наложило да го извади от мазето.
Качил го в лабораторията си, направил специална платформа и построил свод,
който да филтрира ултравиолетовата радиация.
Знаел, че растението ще се нуждае от много повече въглероден двуокис
и хранителни вещества.
Този блестящ учен направил цилиндър около стъблото,
приложил атмосферно налягане, за да може стъблото да приема повече
въглероден двуокис и хранителни вещества.
Чудесно. Щеше да е по-добре, ако цялото растение бе капсулирано
в по-голямо атмосферно налягане, но това е доста скъпо.
В известен смисъл, той възпроизвел модела на сътворението.
Преди потопа имало по-голямо атмосферно налягане, по-голяма концентрация
на въглероден двуокис, филтриране на ултравиолетовите лъчи и т.н.
Растението избуявало с луди темпове.
Да проследим какво се случило.
Ето снимка на растението след две години.
Растението вече е дърво високо около 5 метра и по него има 903 домата.
Доматите съвсем не са миниатюрни.
Те са с големината на топка за бейзбол.
Това обаче не е краят на историята.
Тук растението е на две години. Сега то е на 14 години.
Все още се грижат за него.
Закарали го в голям хотел.
Сега е високо около 13 метра и по него има 15 000 домата.
Твърдя, че ако пресъздадем условията преди потопа,
получаваме чудни резултати и се раждат образци, които имат големината
на образците, повлечени от световния потоп и застинали във вид на фосили.
Следователно фосилите не са доказателство
за милиони години на еволюционен напредък.
Фосилите показват пласт след пласт на наноси,
утаили се само за няколко часа по време на световен потоп.
Моделът на сътворението работи.
Смятам, че има план в цялостното сътворение.
Да проверим доколко планирано е то.
Донесох една скица в студиото.
Постоянно повтарям в тези лекции, че цялото творение е взаимно структурирано.
Всички компоненти на клетката са взаимно свързани и взаимно зависими.
Вече разбираме, че цялата вселена е планирана за полза на човека.
Учените са открили, че ако протонът не притежава специфичния си заряд,
тогава хемоглобинът с железен атом и с други атоми около него,
не би имал точният заряд, за да поеме кислорода,
който се разнася по тялото.
Ако въртенето на протона, неговата маса и поведение
не бяха съвсем прецизни, кръвта не би имала живот.
Това означава, че вселената е със съвършено планиран баланс.
Леле. Това е взаимна връзка.
На земята има взаимна връзка.
Подчертах, че дните на сътворението трябва да са слънчеви дни,
трябва да са буквални дни от по 24 часа.
Искам да ви покажа как това се потвърждава в сътворението.
В третия ден са създадени растенията.
Едно от тези растения е разновидност на смокинята.
Тази смокиня не може да дава плод, ако няма смокинова оса,
която е създадена специално за нейна полза.
Спомнете си, че все още сме в третия ден на сътворението.
Насекомите са създадени едва в пети и шести ден.
Ако дните са дълги периоди от време,
този вид смокиня, би умряла преди появата на осата.
Искам да ви покажа колко взаимно свързано е всичко.
Вътре в смокинята има затворени цветчета, от които се появява мъжката оса.
Тя е положена и се излюпва точно там.
Той е създаден така, че незабавно започва да търси женската оса,
която все още не се е появила.
След това я опложда. После прави още нещо.
Изкопава дупка, пробива дупка вътре смокинята.
После се оттегля и умира. Работата на мъжката оса е свършена.
Няколко часа по-късно идва женската оса.
Тя снася яйца.
Минава през дупката, изкопана от мъжкия партньор.
После влиза в друга подобна дупка.
Влиза там и започва да търси.
Преди да излезе от първата дупка, трябва да провери цялата къща.
И така, тази току-що излюпена женска оса проверява всички цветчета.
Докато ги проверява, по нея полепва прашец.
После излиза от дупката, изкопана от мъжката оса.
След това влиза в следващата смокиня през следващия канал, който е еднопосочен.
Проверява два вида цветчета. едното е мъжко и има рогчета.
Тя, разбира се, носи прашец от първата смокиня.
С прашеца от първата смокиня опрашва мъжкото цветче.
После отива при женското цветче, което няма рогчета, снася яйцата си и умира.
Цикълът се затваря.
Единственият начин за опрашване на този вид смокиня е чрез осата.
С други думи, творението от третия ден не би могло да продължи,
ако става въпрос за дълги периоди от време преди появата на тази оса.
Много трудно за еволюционистите е да обяснят този принцип.
Нарича се симбиозна връзка - едното зависи от другото.
Всяка една от тези форми на живот зависи от другата.
И така, третият ден от сътворението е извършен с план.
Така стигаме до четвъртия ден.
През този ден са създадени звездните небеса.
Спомнете си един принцип, който е показан много ясно в лекциите.
Цялото творение е много младо.
Няма белези, няма мутации.
Всичко има оптимална генетична изява.
Младост, но функционална зрялост.
В първия ден от творението откриваме светлината, излъчвана от самия Творец.
Тази светлина облива цялата вселена.
Помислете за миг.
Ако светлината облива цялата вселена...
Водещи учени еволюционисти твърдят,
че светлината наистина е обливала цялата вселена.
Ако е имало голям взрив, той трябвало да се случи при следните параметри:
Само за 10 на минус 30-а степен от секундата малката единица светлина
и енергия трябва да се разшири до 10 на 50-а степен.
Помолих един от известните инженери на НАСА да вкара данните в компютъра си.
След няколко часа дойде и възкликна:
„Искаш да взема минимално количество енергия - 10 на минус 30-а степен,
което да се разшири в безкрайно пространство до 10 на 50-а степен.”
Да, точно това са приели за достоверно астрофизиците еволюционисти.
Обади се след няколко часа и каза:
„Това е безкрайна скорост. Така цялата вселена би била залята със светлина.”
Е, ние не твърдим, че всичко е започнало с експлозия.
Въобще не поддържаме такава теза.
Ние твърдим, че Творецът е казал: „Да бъде светлина! И стана светлина.
И Бог видя, че светлината беше добро.”
Тази светлина залива цялата вселена.
Физиците признават, че в светлината има необходимата енергия
за функционирането и последвалото видоизменяне
на всички физически елементи и звездни тела.
Тези два модела са паралелни, но времетраенето е съвсем различно.
Според еволюционния модел времето, шансът и природните условия
се превръщат в главни герои.
Според креационсткия модел всичко е съзнателно планирано и сътворено
от интелигентен, всемогъщ, всеприсъстващ, внезнаещ Бог Творец.
И така, в първия ден от сътворението вселената е обляна със светлина.
Ако във всички други области на творението има непосредствена младост
и функционална зрялост, съвсем вероятно е в четвъртия ден,
когато Бог поставя по местата им
ярките слънца и въртящите се галактики,
Той да е направил това с непосредствена младост и функционална зрялост.
Някои казват: „Чакай малко, как ще стигне енергията до планетата земя?”
Гледайте внимателно.
Колко голяма е вселената?
Не знам.
Голяма е толкова, колкото Творецът иска.
Има много постулати, но никой не може да е напълно сигурен.
Освен самият Творец.
Колкото и да е голяма, това не е проблем за модела на сътворението.
Виждате, че пиша.
Правя чук, чук, чук, натискам валяка и той се връща.
Валякът на пишещата машина се връща.
Правя чук, чук, чук, бутам валяка и той отново се връща.
Сега работим с компютър.
Виждаме екран. Натискаме бутон.
Принтерът прави зип, зип, зип.
Има принтери, които могат да печатат едновременно отдолу и отгоре.
Изнасях лекция по този въпрос в Оклахома сити,
когато един от нашите консултанти, д-р Дейл Питърсън, дойде и каза:
„Прав си, но има нещо още по-добро.
Имам нов компютър. Печатам каквото си поискам.
Мога да планирам в схема вселената върху екрана.
Натискам бутона и принтерът тръгва и печата всичко едновременно.
Не мислиш ли, че Бог е по-умен от нас?”
Ако сме на етапа, когато можем незабавно да получим цялата информация
подредена логично, систематично и интелигентно и всичко да е от полза за плана, който имаме;
ако можем да направим това с нашата съзидателност,
тогава е само въпрос на мащаби за Твореца, който ръководи всичко,
да направи същото.
Звездните тела са поставени систематично.
Искам да ви покажа данни, които ще са ви интересни.
Голям брой учени са се опитвали да разберат дали имаме геоцентрична вселена
или хелиоцентрична слънчева система.
Нека проверим.
Геоцентрична означава, че слънцето и звездите биха се въртели около земята.
Хелиоцентрична означава, че в слънчевата система земята се върти
около слънцето, а слънцето се върти по своята орбита в цялата вселена.
Кое е вярно?
Сър Фредерик Хойл, един от водещите световни учени, заяви наскоро:
„Геоцентричността е теорията на Коперник или теорията на Птоломей.”
Правилно.
Теорията на Коперник е хелиоцентричността.
Теорията на Птоломей е геоцентричността.
Коя е вярна?
Д-р Хойл твърди... А той със сигурност не е креационист.
Започнал е като атеист и със сигурност е еволюционист, но е открил,
че фактите не подкрепят тази позиция.
Д-р Хойл заявява: „Връзката на двете картини, геоцентричност и хелиоцентричност,
се свежда до обикновена координатна трансформация.
И основната насока на теорията на Айнщайн е, че всеки два начина
на разглеждане на света, които са взаимно свързани с координати,
са напълно еквивалентни от физическа гледна точка.”
Значи от физическа гледна точка можете да използвате и двата начина.
Така че, когато Библията казва, че слънцето изгрява и залязва,
това е не само фокусирана върху земята идея, но също така и айнщайнова идея.
Открити са някои тела във вселената.
Да видим нещо специално.
Искам да поговорим за някои научни изследвания,
преди да разгледаме всичко това с по-големи подробности.
Маргарет Гелър и Джон Хътча от Харвардския център за астрофизика,
откриха голяма стена във вселената, дълга около 500 милиона светлинни години,
широка 300 милиона светлинни години,
дълбока около 15 милиона светлинни години.
Университетът Джон Хопкинс в сътрудничество с университета на Илиной
откри супер струпвания, които ще онагледя след малко,
отстоящи на интервали от 400 милиона светлинни години.
Седем отделни струпвания на север и седем струпвания на юг.
Успяхте ли да го проумеете?
Аз представям нагледно модела Симфония на сътворението.
Опитвам се да подчертая факта, че всичко е планирано.
Сега те са в голямо недоумение, опитвайки се да разберат как е възможно
всичко това да се структурира чрез еволюционен процес,
след като е очевидно, че е структурирано независимо от този процес
посредством определен план.
През 17-и век звезда от съзвездието Лебед станала по-ярка.
Нарекли я Пи-Лебед.
Сега е двойно по-ярка отколкото през 17 век.
Астрофизиците откриват, че звездите остаряват прекалено бързо.
Това означава, че цялата им история може да се изчислява със стотици,
а не с хиляди или стотици хиляди години.
Има структури, които са много млади.
В Трапец, намиращ се в съзвездието Орион, 4 звезди се раздалечават
с голяма скорост от една определена точка.
В определена област на мъглявината Орион,
която е част от галактиката Млечен път, която ще видите след момент,
4 звезди се раздалечават с голяма скорост от определена точка.
При тази скорост те биха били заедно в тази точка само преди 10 000 години.
Опитвам се да кажа, че всичко е планирано.
Водещ учен наскоро писа в сп. „Американска наука”:
„Някога изглеждаше ненаучно да се твърди, че светлината е създадена преди слънцето.
Сегашният научен възглед наистина приема,
че ранната вселена е била изпълнена с различни видове радиация.”
После заявява: „Това е в съгласие с библейския текст:
„Бог каза: Да бъде светлина; и стана светлина.”
Нека ви покажа тази графика.
Ние твърдим, че творението е планирано, и то от Създател.
Има само един вероятен Създател, чието дело отговаря
на цялата научна информация и това е Творецът от Библията,
изявен в лицето на Исус Христос.
Нека видим дали телата от съзвездията потвърждават Неговите твърдения.
Първо, Северната звезда. Използва се за определяне на посоката.
Творецът от Библията, Създателят на този модел ни кани да го следваме целенасочено.
За да локализираме Северната звезда имаме система наречена Голяма мечка.
Една от звездите от външната купа сочи директно към Северната звезда.
Това е струпване от седем звезди.
Една централна звезда й придава значението.
Нарича се Мицар и я свързват с кошара.
Наричаме я Голяма мечка.
Всъщност не е мечка с дълга опашка.
Никой не е виждал мечка с дълга опашка.
Значението на самите звезди говори за кошара под особената грижа на овчар.
Дългата част сочи към Арктурус, която е основна звезда в съзвездието Воловар.
Тук се вижда план.
Водачество. Ръководство. Кошара. Пастир, който да планира.
Този пастир е не само достатъчен за нас.
В съзвездието Лъв Той е като лъв от Юдовото племе.
Напълно отговаря на силата му да сътвори вселената.
В съзвездието Близнаци се вижда двойното му естество като богочовек.
И Той наистина се е изявил като богочовекът.
Във вселената Той е показан и като Дева, държи скиптъра.
Тук си го представяме със скиптър в ръка и на скута.
Вече онагледихме красивия дизайн на звездните струпвания.
Посочихме седем от голямата стена в центъра, като от всяка страна има три.
Всъщност има седем на север и седем на юг,
отдалечени на около 400 милиона светлини години.
Дизайн, който еволюционната хипотеза не може да обясни.
Искам да го покажа отново.
Накрая, славното подреждане на творението.
И най-накрая Млечният път като огромен свод на радостта и славата на самия Творец.
Има и допълнителен план в творението,
за който ще представим допълнителна информация.
Искам да приключа тази лекция, като посоча самата слънчева система.
Слънчевата система се състои от Слънцето, Меркурий, Марс, Земята...
Виждаме вътрешните планети, слънцето, Меркурий, Венера, Марс, Земята.
При Марс като начална точка тук виждаме Юпитер, астероиди, Сатурн, Уран, Нептун.
Кеплер смятал, че вибрационният цикъл на елиптичния съюз на тези планети
със слънцето наистина би произвел музикален тон.
Те са разположени по сложен начин не само за биологично влияние...
Това съвсем не значи, че животът ви се определя от астрологията.
В никакъв случай. Ние осъждаме подобно становище.
Но Библията ясно посочва, че всичко е планирано за полза на човека.
Кеплер бил прав.
„Наскоро бе открито, че идеята за небесните тонове има основание,
тъй като музикалните тонове винаги се създават от повтарящи се,
редовни вибрации, независимо дали произлизат от вибриращи струни,
духови инструменти или мембрани на барабан.
Когато планетите обикалят около слънцето, движението на всяка от тях
е уникално по форма и по бавна, редовна вибрация.”
Казано от известния учен Дон Де Янг.
Разбира се, „Масата, зарядът и другите свойства на субатомните частици -
според сп. „Наука”, произлизат от вибрации с различни честоти.
Нещо като цигулки, които изпълняват симфония.”
Чакайте малко. Статия от сп. „Наука” наскоро потвърди,
че цялата вселена създава една симфония.
Кеплер е свършил добра работа, като е показал тези определени ноти
от си, ла, сол, до диез, ми бемол, и фа. И в допълнение до, сол, ми, фа диез.
Всичко това е при движението на планетата в орбита.
Откриваме, че вселената създава симфония за нас.
Цитираме сп. „Небе и телескоп”:
„Сякаш с верига нашата планета е свързана тясно с околното пространство.”
Според публикацията в светско списание,
„На Уран и Нептун съществува голямо налягане и огромна температура,
така че всички въглеродни атоми са компресирани във вид на диаманти.”
Нека направим крачка напред.
При тези огромни планети с диамантена инфраструктура и вибрационен цикъл...
При някои от изследванията на НАСА е открито, че съществуват буквални тонове,
които излизат от някои планети, и те са успели да ги анализират.
Робърт Уайтло написа книгата „Хармония в небето”.
Той е известен учен от техническия университет във Вирджиния.
Робърт Уайтло твърди, че подреждането на планетите и техните маси
и пространството, през което минават, ги свързва
подобно на музикални инструменти, поне в математичен смисъл.
За Питагор казват, че можел да чува небесни звуци.
Никой от учениците му обаче не бил способен на това.
Сега светски астрофизици признават, че поради вибрационния цикъл
и сферичната подредба около слънцето при въртенето,
наистина се изсвирват определени ноти.
Някои от тях са като истинска мелодия.
Шекспир пише във „Венецианският търговец”:
„Виж сега, как небесният свод е инкрустиран с ярко злато.
Ти не можеш да видиш дори най-малката орбита.
Но при това движение сякаш ангел пее...
Тази хармония е в душите; но докато калната одежда на развалата
ни обвива грубо, ние не можем да я чуем.”
Дали пък не можем да я чуем?
В сп. „Наука и технология на 21-и век” е показано, че има връзка
между музикалната скала, орбитата на планетите и биологичните системи.
Публикуваха данни, показващи, че антената на ДНК
всъщност е настроена и приема вибрационните цикли.
Да направим още една стъпка напред.
В книгата Йов, глава 38, стих 7 Творецът казва на патриарха Йов:
„Къде беше ти, когато звездите на зората пееха заедно
и всичките Божи синове възклицаваха от радост?”
Някои от нашите учени смятат, че сводът като кристална структура
отговаря точно на елементите на кристален радио приемник.
Когато има кристал и антена, а водата се превръща в добра антена.
Ще откриете, че кристалният метален водород влиза в състава,
за да придаде завършеност на всичко това.
Кристал, антена, енергийно поле.
Библията ясно казва, че именно утринните звезди са пеели.
Разбираме, че всички звезди ни пеят.
Всички планети ни пеят.
Цялата енергия на радиацията в своя вибрационен цикъл ни пее.
Ако утринните са пеели, съвсем реалистично е да приемем,
че сводът е улавял тази музика и хората са могли да я слушат.
Жена физик на име Теренци получи докторска степен за изследванията си
върху радио сигналите, идващи от пулсари.
Тя писа наскоро в научно списание, че ние сме обгърнати
от тази космическа радио енергия.
Тя всъщност регистрира дигитализираната информация и създаде звуков запис.
Това е успокояваща, здравословна, обгръщаща в прегръдка космическа радиация.
Мисионер от Аляска писа, че през последните няколко години,
намирайки се близо до горната част на земното кълбо,
близо до област, където концентрираните линии на енергия са по-силни,
някои от мисионерите и ескимосите наистина усещат тонове,
които се чуват поради ледените кристали и енергийните заряди.
Предполагам, че преди потопа, всяка сутрин, когато лъчите енергия са достигали
подходящо ниво, хората са могли да чуват успокояваща фонова музика,
създавана от звездите и най-вече от пулсарите.
При смесването с хармонията на слънчева система хората са могли да усетят,
а понякога да чуят музиката на сферите.
Има още интересни неща.
Не пропускайте следващата лекция.
Разумният план, за който току-що чухте,
не се е развил чрез някаква случайност в природата.
В следващата тема ще разгледаме следите на една свръхестествена намеса.